{{Infobox Military Unit
|unit_name=Schalburg Corps
|image=250px
|caption=Flag of the Schalburg Corps
|dates=1943-45
|country=Denmark
|allegiance=Nazi Germany
|branch=
|type=
|role= 
|size=
|command_structure=
|garrison=
|garrison_label=
|nickname=
|patron=
|motto=
|colors=
|colors_label=
|march=
|mascot=
|equipment=
|equipment_label=
|battles=
|anniversaries=
|decorations=
|battle_honours=
<!-- Commanders -->
|commander1=
|commander1_label=
|commander2=
|commander2_label=
|commander3=
|commander3_label=
|notable_commanders=Knud Børge Martinsen
<!-- Insignia -->
|identification_symbol=
|identification_symbol_label=
|identification_symbol_2=
|identification_symbol_2_label=
|identification_symbol_3=
|identification_symbol_3_label=
<!-- Aircraft -->
|aircraft_attack=
|aircraft_bomber=
|aircraft_electronic=
|aircraft_fighter=
|aircraft_interceptor=
|aircraft_patrol=
|aircraft_recon=
|aircraft_trainer=
|aircraft_transport=
}}
The '''Schalburg Corps''' (danish: '''Schalburgkorps''') was a Danish volunteer army corps and a branch of the Germanic-SS. Named after Christian Frederik von Schalburg, commander of the Frikorps Danmark who was killed in combat operations in the Demyansk Pocket in 1942.

thumb|200px|left|HQ of the Schalburg Corps in [[Copenhagen, Denmark in 1943. The building is the occupied lodge of the Freemasons.]]
The Danish Germanic-SS was formed on February 2, 1943. On March 30 the corps was renamed to Schalburg Corps. Members who had not had any Eastern Front combat experience had to go through a six week political indoctrination and combat training.

Since its formation the corps was divided into two groups. The first made up of regular soldiers and the second group, which came to be known as the Danish People's Defence (Danish: Dansk Folkeværn), was made up of civilians, some of whom were expected to provide financial backing. Members of the corps were used as a guard battalion to protect railroads and crossroads from sabotage.

250px|right
'''Schalburgkorpset''', opkaldt efter Christian Frederik von Schalburg, leder af Frikorps Danmark, var et korps bestående af danskere i tysk tjeneste under besættelsen.

==Baggrund for oprettelsen af korpset==
Germanische Leitstelle havde i maj 1942 indkøbt Høveltegård nord for København som base for en dansk SS-skole. Skolen indviedes 15. oktober 1942 med SS-Hauptsturmführer Dirck Bonnek som chef.

Man samarbejdede med dansk, og han fik støtte af Bonnek til at køre det som en ren DNSAP-skole. Der nåede at blive afholdt to 6-ugers kurser, inden Berger og Germanische Leitstelle mistede tålmodigheden og drejede nøglen om i januar 1943. Derefter var samarbejdet med Clausen stort set lagt på is af Obergruppenführer Gottlob Berger. Han pressede nu på for at få oprettet en SS-domineret skole, der skulle være i stand til at opsamle den første store gruppe af østfrontsfrivillige, når de kom tilbage. Korpset blev oprettet 1. april 1943 som ''Germansk Korps'' på foranledning af SS-Reichsführer Heinrich Himmler. September 1943 blev det omdøbt til Schalburgkorpset.

Oprettelsen af Schalburgkorpset tjente flere formål. På kort sigt skulle det bidrage til at opretholde ro og orden i Danmark, da tyskerne var utilfredse med det danske politis indsats mod sabotage og tyskfjendtlige uroligheder. Det langsigtede mål var at fremme en germanisering og nazificering af Danmark. Det danske nazistparti under ledelse af Frits Clausen havde spillet fallit og var uden politisk indflydelse. Det hjalp selvfølgelig ikke på dets popularitet, at det fremstod som et afkog af det tyske nazistparti. Bergers intention med Schalburgkorpset var at oprette en organisation, der kunne erstatte det eksisterende nazistparti som samlingspunkt for højrefløjen. 

Werner Best var ikke tilhænger af, at korpset skulle have politiske ambitioner. Hans synspunkt var, at grupper, der forsøgte at albue sig frem til en politisk indflydelse med tysk støtte, uvilkårligt ville blive upopulære i den danske befolkning. Det var netop, hvad der var sket for det danske nazistparti.

Hårdt presset blev han dog nødt til at sørge for oprettelsen af en politisk gren af korpset. Det blev kaldt for Folkeværnet og blev ledet af kaptajn Poul Sommer, som Best mente, at han kunne styre. Schalburgkorpsets politiske aktiviteter førte, forståeligt nok, til en bitter strid med DNSAP. Der er ingen tvivl om, at korpset ønskede at dræne det gamle nazistparti for medlemmer, og Frits Clausen kunne ikke forhindre det, da tyskerne havde slået hånden af ham.

For at tiltrække en bredere kreds gjorde Schalburgkorpset en dyd af at fremstå som et dansk korps. Der blev flaget med Dannebrog, og man benyttede fra nytåret 1944 danske uniformer. De kakifarvede M1923 uniformer var blevet konfiskeret i forbindelse med undtagelsestilstanden fra d. 29. august 1943. Fra maj til december 1943 havde man anvendt sorte uniformer, svarende til dem der anvendtes af moderorganisationen, Allgemeine-SS.

==Organisation==
Den nærmeste chef i Tyskland var SS-generalen Gottlob Berger. I Danmark var korpset fra starten underlagt den rigsbefuldmægtigede SS-general Werner Best og lederen af den danske afdeling af det såkaldte Germanische Leitstelle, Bruno Boysen. Senere deltog også Günther Pancke og Otto Bovensiepen i ledelsen. Denne sammensatte ledelse var et udtryk for, at forskellige magtgrupper skulle tilgodeses, således at de hver især var repræsenteret. Den daglige leder var SS-Obersturmbannführer Knud Børge Martinsen, efterfølger af von Schalburg som leder af Frikorps Danmark.

Fra maj 1943 til september 1943 var K.B. Martinsen ved fronten som leder af Frikorps Danmark, og Schalburgkorpset lededes af Helge Ellekilde. Da Martinsen vendte hjem, kom han i konflikt med Poul Sommer og søgte orlov. Poul Sommer leder så korpset indtil november 1943, hvor han giver op, og Martinsen igen får ledelsen. Sommer blev senere leder af ''Vagtkorpset ved det tyske Luftvåben i Danmark'' eller ''Wachtkorps der Luftwaffe in Dänemark'' med hovedkvarter i Jonstruplejren lige syd for Flyvestation Værløse. Skolelederen på Høveltegård var SS-Untersturmführer Søren Kam, senere dømt in absentia for mordet på redaktør Carl Henrik Clemmensen.

Korpsets ledelse bestod altså primært af SS-folk, men de menige medlemmer var ikke nødvendigvis SS-folk.

Efter en omorganisering skulle medlemmerne i den militære del af korpset underskrive SS-papirer fra 1. juli 1944. Fra 1.december 1944 gjaldt dette også for medlemmerne af korpsets efterretningstjeneste.

Flere af Schalburgkorpsets medlemmer havde også anden tilknytning til den tyske besættelsesmagt, bl.a. Gestapo.

21. september 1943 besatte tysk politi Frimurerlogen på Blegdamsvej ledsaget af Poul Sommer. Logebrødrene fik 4 dage til at rømme bygningen, og fra den 25. september 1943 var det Schalburgkorpsets hovedkvarter.

==Afdelinger==

Hovedafdelingerne i Schalburgkorpset var følgende:

# Den militære afdeling
# Dansk Folkeværn (DFV)
# Landstormen
# Racebiologisk afdeling
# Propagandaafdelingen
# Afdelingen for skoling og politisk verdensanskuelse
# Efterretningstjenesten (ET)
# Administrationen
# Schalburgkorpsets pressetjeneste
# Radiotjenesten

Den militære afdeling bestod af korpsledelsen, uddannelsesskolerne på Høveltegård i Birkerød, Karsemoselejren i Asserbo, Krogeruplejren og de færdiguddannede vagtkompagnier i Frimurerlogen og på artillerikasernen i Ringsted. Fra oktober 1944 var der også provinsstøttepunkter i Køge, Slagelse, Næstved, Fredericia og Århus. Den militære afdelings størrelse varierede, men i efteråret 1944 talte korpset cirka 600 mand under våben med ca. 450 indkvarteret i Ringsted. Det anslås, at ca. 1000 mand er gået igennem den militære afdeling gennem tiden.

Den civile afdeling kaldet Dansk Folkeværn skulle løfte arven efter det kuldsejlede Folkeværn.
Dansk Folkeværn rolle blev, med et samlet medlemstal på mellem 2-3000 og trods sit brede formål, først og fremmest at hverve DNSAP-medlemmer og andre nationalsocialister til Schalburgkorpset. Det var langt fra de vidtløftige forhåbninger, som ledelsen havde om en massebevægelse med 200.000 medlemmer.

Landstormen var ifølge formålserklæringen "et værn for vore frivillige frontkammerater og alle nationalsocialisters nærmeste slægtninge imod den kommunistiske terror". Dette betød i klart sprog, at den skulle beskytte nazister imod den kommunistisk dominerede modstandsbevægelse. 

Formålet for Landstormen var dog bredere end det erklærede. Den var således delt i en passiv og en aktiv del, hvor den passive del var en hvilende reservestyrke, der skulle bruges i en kommende befrielseskamp. Tanken var, at hvis tyskerne skulle tabe krigen, var den vigtigste prioritet at forhindre russerne i at overtage Danmark. Man ville da hellere besættes af de allierede styrker. Reservestyrken, der selvfølgelig var omgærdet af meget hemmelighedskræmmeri, nåede op på ca. 500 mand. Den var ikke permanent bevæbnet, men afholdt træningsweekender, hvor våben blev udleveret. Den aktive del, SA-afdelingen, var på ca. 200 mand, hvis medlemmer mødtes i Frimurerlogen. Der blev fra denne gruppe udtaget ca. 50 mand til et uniformeret og lønnet vagtkompagni, der havde base i logen.
 
Racebiologisk afdeling var lille af omfang, men karakteristisk for korpsets forankring i nationalsocialismen. I 1944 proklamerede Martinsen i korpsbefalingen, at korpset skulle medvirke til at styrke den dansk-nordiske race. Det havde hele tiden været et kriterium for at blive optaget i korpset, at man kunne stille med en såkaldt "arierattest", og fra 1. marts 1944 skulle ægteskaber godkendes af Racebiologisk afdeling. Man forholdt sig dog forholdsvis pragmatisk til denne regel.

Propagandaafdelingen havde til opgave at reklamere for korpset og lave kampagner, der skulle skade modstandsbevægelsen. Den organiserede møder og propagandamarcher og stod for udgivelsen af tre medlemsblade, "På godt dansk!", "Broen" og "Maanedens tilskuer". Man forsøgte at miskreditere modstandsbevægelsen, dels ved at fremstille sabotagen negativt og dels ved at fabrikere falske strejkeopfordringer i modstandsbevægelsens navn.

Afdelingen for skoling og politisk verdensanskuelse skulle definere det ideologiske grundlag for korpset og organisere den ideologiske træning.

Schalburgkorpsets efterretningstjeneste (ET) er den mest interessante i forbindelse med den tyske terror og sabotagevirksomhed i Danmark. Dels fordi den indsamlede oplysninger, der brugtes imod modstandsbevægelsen, og fordi medlemmerne af de forskellige sabotagegrupper og HIPO-korpset fortrinsvis blev rekrutteret fra efterretningsafdelingen.
Fra april 1944 blev efterretningstjenesten frigjort fra Schalburgkorpset og flyttede sine kontorer fra Frimurerlogen. Den kom under direkte tysk kontrol.