thumb|250px|1954 års Ockelbo, baserad på delar från [[Volvo P1900.]]

'''Ockelbo-Lundgren''', eller Erik Lundgren som han egentligen hette, blev först känd på 1940-talet som "Trollkarlen från Ockelbo" när han tävlade i en Ford 38 med V8 med åtta förgasare som gav 280 hästkrafter och en hastighet uppemåt 220 km/h. Han var en skogsbonde och bilhandlare. Hans far var smed i Mo by och det var från honom Erik Lundgren fick sin talang för att fixa saker.

Erik Lundgren byggde och sålde trimningutrustning och det var i samband med det han kom på att plast var ett utmärkt material för bränsleledningar. I mitten av 1950-talet hörde han talas om en utbränd Alfa Romeo Giulietta Sprint och fick iden att göra sin egen kaross till den. Han gjorde en form i glasfiber efter Uffe Norinders Ferrari 500 Mondial och började sedan tillverka egna karosser och chassin. De ansågs vara mycket bra (enligt vissa bättre än originalet) och kunde ta väldigt många olika drivlinor. Ockelbo-Ferrarin tillverkas fortfarande, nu under namnet Pagano. Teknikens Värld hade en artikel om bilen och det gjorde att Bengt O Alskog blev intresserad och han designade en hardtop till bilen. Senare hyrdes också Erik Lundgren in för att bygga båtar vilket resulterade i Ockelbo-Båtar AB som var aktiva fram till 1979.[http://www.fotoalbumet.com/homepage.php?tblPagesID=2916&tblUserID=858&ac=4b38230a6801ed1d03d6d8654b94d5f4&intDesign=1&intEdit=][http://www.teknikensvarld.se/provkorningar/pagano/pagano/index.xml]

thumb|250px|1954 Ockelbo car, based on [[Volvo P1900 parts.]]

'''Ockelbo-Lundgren''', or Erik Lundgren as his real name was, first became known during the 1940s when he became known as "Trollkarlen från Ockelbo" (The Wizard from Ockelbo) when he in a Ford 38 powered by a V8 engine with eight carburettors producing 280 hp participated in several races in speeds up to 220 km/h. He was a forest farmer and car dealer. His father was a blacksmith in Mo By and from him Erik Lundgren got his talent for constructing things. He raced around in various cars, often with his wife Ulla as co-driver.

Erik Lundgren built and sold tuning items and it was during his own experiments he found that plastic was an excellent material for fuel lines. In the mid 1950s he heard about a burned-out Alfa Romeo Giulietta Sprint and got the idea to make his own plastic bodywork for it. He made a fibreglass mould using Uffe Norinder's Ferrari 500 Mondial and then started making his own bodies. They were considered very good (according to some better than the original) and could take many different power plants. The Ockelbo-Ferrari is still made as the Pagano. Teknikens Värld made a story about his car and this piqued the interest of Bengt O Alskog who drew a few suggestions for a hardtop for the body. Later Erik Lundgren was also hired to make plastic boats resulting in Ockelbo-Båtar AB that was in business until 1979.[http://www.fotoalbumet.com/homepage.php?tblPagesID=2916&tblUserID=858&ac=4b38230a6801ed1d03d6d8654b94d5f4&intDesign=1&intEdit=][http://www.teknikensvarld.se/provkorningar/pagano/pagano/index.xml]