'''''Máj''''' is a romantic poem by Karel Hynek Mácha. It consists of four songs and two intermezzos. While it is considered one of the greatest works of Czech literature now, it was fiercely criticized when first published. 

== Characters ==
* Vilém – a bandit, in love with Jarmila
* Jarmila – in love with Vilém, has been dishonoured by Vilém's father
* Hynek – narrator and poet himself
* Nature – personification is used so many times that the nature can be considered a character - in fact, the nature ''buries'' Vilém

== Poem ==
According to Karel Hynek Mácha, the poem is a homage to the beauty of the spring nature. The setting of Máj has been argued about many times and there have been certain scholars who made tremendous effort to prove that the landscape depicted in Máj simply cannot be Czech despite the fact author himself stated that the lake mentioned in the poem is in fact a lake formerly known as Velký rybník. Today, it is called Máchovo jezero (Mácha's lake).

The plot is rather simple one. It starts with a girl (Jarmila), beautiful and young, though fallen, waiting on the top of a reef by the lake. One of Vilém's associates comes to inform her of Vilém's imprisonment and death sentence for murdering Jarmila's seducer, Vilém's unknown father. Upon his departure, Jarmila commits suicide. In the next song, we are introduced to Vilém, fighting with sleep in his cell somewhere in a dungeon under an old tower located, surprisingly, by the lake. Thinking about the meaning of his life and the upcoming death, he finally falls asleep. Next morning, he, the dreadful lord of woods (a leader of a gang of bandits), is executed. Many years pass and so it happens that Hynek is traveling through the country. He asks a publican in a nearby town about Vilém's corpse. He is told the frightful story, but it has strange, perhaps unexpected impact on him. He returns to the place of Vilém's death, a hill sticking out from the shore to the lake, every now and then and sits on the grass, meditating.

'''''Máj''''' je lyrickoepická skladba Karla Hynka Máchy vydaná roku českého literárního romantismu. Mácha v této skladbě zcela vybočil z obrozeneckého programu 1. poloviny 19. století a pojal ji jako osobní zpověď rozervaného romantického člověka plného nejistot a otázek po smyslu života.

== Obsah ==
Obávaný vůdce loupežníků '''Vilém''' zabil svého soka v lásce, aniž však věděl, že je to jeho vlastní otec, který ho v dětství vyhnal z domu. Vězeň Vilém v noci před popravou přemýšlí o svém osudu, loučí se se životem a vzpomíná na svou milou '''Jarmilu'''. Svou vinu odmítá, sám sebe vidí jako oběť sobeckého, nemilujícího otce. S Vilémem soucítí též žalářník, zdrcený tím, co mu o sobě Vilém vyprávěl. Po hodinách plných samomluv, kde vystupuje smrt jako definitivní konec života, je nešťastný otcovrah brzy ráno odveden na popraviště, doprovázen modlícím se davem. Uprostřed májové přírody se v slzách loučí s milovanou zemí. Je popraven a nalámán na kolo. Tomuto příběhu předchází ve 2. a 3. zpěvu scéna, v níž Jarmila marně čeká za májového večera na Viléma a dozvídá se o jeho osudu. V závěrečném zpěvu přichází na místo popravy poutník '''Hynek''' (připomínající samotného Máchu), kterého zasáhne vyprávění o kostlivci v kole a ztotožňuje se s Vilémem („…''na tváři lehký smích, hluboký v srdci žal…''“).

== Skladba ==
Máj má 4 zpěvy a 2 intermezza. Celé skladbě předchází věnování – báseň ''Čechové jsou národ dobrý'', která připomíná vlastenecké básně.

Základním metrem Máje je metafor, časté řetězce oxymór („''…zbortěné harfy tón, ztrhané strůny zvuk, zašlého věku děj, umřelé hvězdy svit, zašlé bludice pouť, mrtvé milenky cit…''“). Hojné jsou básnické přívlastky, spojování protikladných představ, kontrastů (světlo/tma, život/smrt), kombinace barev („''růžové nebe, modré mlhy''“), vyjádření pohybu a napětí dynamickými slovesy (zasvítnuto), metafory (bledá tvář luny), metonymie (hrdliččin zval ku lásce hlas), inverze (''jak holoubátko sněhobílé''), gradace (''rychlý to člunek, blíže a blíže'').

Příběh byl možná inspirován skutečnou událostí: v roce Doks. Mácha toto vyprávění zaslechl během některého ze svých pobytů u svého dlouholetého přítele Eduarda Hindla v Doksech u dnešního Máchova jezera.

== Interpretace ==
Máj je oslava přírody a oslava lásky na příběhu tragédie tří lidí. Je to tragédie obecně lidská (obviňuje celou společnost), dotýká se nejpodstatnějších otázek lidské společnosti, smyslu života. Autor, který myšlenkově splývá s hrdinou, má strach z budoucnosti, trápí ho pomíjivost života, nenávratnost snů a děsí se posmrtného života. Své úvahy doplňuje líčením prostorů a dialogy s přírodou.