שמאל|ממוזער|200px|הכנסייה המודרנית בה נמצאת מפת מידבא
ממוזער|שמאל|200px|תיאור העיר ירושלים
'''מפת מידבא''' היא המאה השישית עד השביעית, מתארת באמצעות מפה את ארץ ישראל. המפה מהווה את העדות הוויזואלית המוקדמת ביותר לבנייתה של כנסיית הקבר בירושלים.

בשנת ארכאולוגים שיחזרו ביזנטית בעתיקות העיר היווני של ירושלים. המחקר האקדמאי הראשון על המפה נערך על ידי מיכאל אבי-יונה, אשר פרסם את מחקרו בעברית בשנת 1953 ובאנגלית בשנה שלאחר כך <ref>ראו:Kuhnel Bianca, '''From the Earthly to the Hevenly Jerusalem''', Harder, 1987, p. 90.</ref>.   

המפה משלבת תיאור גאוגרפי עם תיאור דתי של אבי-יונה, מיכאל, "מן ההלניזם עד ביזנטיון", בתוך: '''6000 שנות אמנות בארץ-ישראל''', כתר, ירושלים, 1986, עמ' 291.</ref>. המקומות במפה אינם מתוארים לפי קנה מידה אחיד, כי אם על פי חשיבותם הדתית - ככל שהמקום המתואר הוא חשוב יותר, כך הוא מתואר בצורה בולטת וגדולה יותר. 

גבולות ארץ הקודש במפה משתרעים מספינה המרכזית של הכנסייה. כיוון התיאור של המפה הוא כלפי מזרח, כלומר כלפי ארץ הקודש. המפה משלבת נקודות מבט שונות. העיר ירושלים, לדוגמה, מוצגת במבט מלמעלה בעוד שערים אחרות מתוארות בהיטל אלכסוני מן הצד. הכללת היישובים נעשתה על פי ציונם בכתבי הקודש. ירושלים, לדוגמה, מתוארת בקנה מידה הקרוב ל-1:1600, כמעט פי עשרה משאר חלקי המפה.

=== תיאור העיר ירושלים ===
העיר ירושלים תוארה במרכזה של המפה, תוך יצירת עיוות בקנה המידה של המפה. בתיאור העיר הציגו יוצרי המפה אספקטים ריאליסטים ותיארו אותה עם התייחסות לעמודים המוצגות בהיטל מן הצד ומלמעלה גם יחד. הרחוב מתחיל בשער סטפנוס הקדוש, אשר ניצב במקום שער שכם. לצד השער מופיעה רחבה גדולה ובה מצוין עמוד גדול. העמוד, אשר נבנה, כנראה, לכבודו של הדריאנוס והוא מהווה את מרכזה המדויק של המפה. ייתכן כי הסיבה לכך היא העובדה שהעמוד שימש כציון דרך משמעותי במפות דרכים רומיות<ref>ראו:Kuhnel Bianca, '''From the Earthly to the Hevenly Jerusalem''', Harder, 1987, p. 92.</ref>.   

הציון המשמעותי ביותר בתיאור העיר ירושלים הוא תיאור כנסיית הקבר. תיאור זה עיוות את מיקומה הממשי של הכנסייה בעיר והזיזו לכיוון דרום  כדי להציגה כמרכזה של העיר, על הקארדו הירושלמי. גם בתיאור סימבולי זה אנו יכולים למצוא מאפיינים ריאליסטים הידועים לנו מן המחקר הארכאולוגי של כנסיית הקבר כגון האטריום והמדרגות המוליכות אליו, מבנה הבזיליקה (ה"מרטיריון"), בעל הגג המשולש והרוטונדה, בה נמצא קברו של ישו<ref>ראו: Kuhnel Bianca, '''From the Earthly to the Hevenly Jerusalem''', Harder, 1987, p. 91.</ref>.

thumb|300 px|[[Jerusalem on the Madaba Map]]
The '''Madaba Map''' (also known as the '''Madaba Mosaic Map''') is part of a floor early Byzantine church of cartographic depiction of the Holy Land and especially Jerusalem. It dates to the 6th century AD. 

==History==
The Madaba Mosaic Map depicts Jerusalem with the Nea Church, which was dedicated on the 20th of November, 542 AD. Buildings erected in Jerusalem after 570 AD are absent from the depiction, thus limiting the date range of its creation to the period between 542 and 570 AD. The mosaic was made by unknown artists, probably for the Christian community of Madaba, which was the seat of a Muslim DM to save the mosaic. In 1965, the archaeologists Heinz Cüppers and Herbert Donner undertook the restoration and conservation of the remaining parts of the mosaic.

==Description==
The floor mosaic is located in the apse of the church of Saint George at Madaba. It is not oriented northwards, like modern maps, but faces east towards the altar in such a fashion that the position of places on the map coincides with the actual compass directions. Originally, it measured 21 by 7 m and contained over two million ''tesserae''.<ref>http://www.uni-bonn.de/Aktuelles/Publikationen/forsch/forsch_4_November_2005/bilder/Kultur.pdf Ute Friederich: ''Antike Kartographie''</ref> Its current dimensions are 16 by 5 m. 

===Topographic representation===
The mosaic map depicts an area from Jordan, fish swimming in the river and receding from the Dead Sea; a palm-ringed biblical-Christian sites. The map may partially have served to facilitate pilgrims' orientation in the Holy Land. All landscape units are labelled with explanations in Greek. A combination of folding perspective and aerial view depicts about 150 towns and villages, all of them labelled. 

thumb|Place of [[John the Baptist's baptism at the mouth of the Jordan and (near-obliterated) lion hunting a gazelle]]
The largest and most detailed element of the topographic depiction is Jerusalem, at the centre of the map. The mosaic clearly shows a number of significant structures in the Old City of Jerusalem: the Golden Gate, the ''Cardo Maximus''. The recognisable depiction of the urban topography makes the mosaic a key source on Byzantine Jerusalem. Also unique are the detailed depictions of cities such as Neapolis, Charachmoba, all of them nearly detailed enough to be described as street maps.

==Scientific significance==
The Mosaic Map of Madaba is the oldest known geographic floor mosaic in art history. It is of major use for the localisation and verification of biblical sites. Study of the map played a major role in answering the question of the topographical location of Askalon (''Asqalan'' on the map).<ref>http://www.grin.com/de/preview/59736.html Jana Vogt: ''Architekturmosaiken am Beispiel der drei jordanischen Städte Madaba, Umm al-Rasas und Gerasa''. Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald, Greifswald 2004</ref>
In 1967, excavations in the Jewish Quarter of Jerusalem revealed the Nea Church and the ''Cardo Maximus'' in the very locations suggested by the Madaba Map.<ref>http://www.mfa.gov.il/MFADE/MFAArchive/2000_2009/2000/3/Jerusalem%20-%20Nea-Kirche%20und%20Cardo Archäologische Stätten in Israel Jerusalem – Nea-Kirche und Cardo</ref>