'''Миссионе́рство''' (от  — посылка, поручение) — одна из форм деятельности религиозных организаций, имеющая целью обращение неверующих или представителей иных религий. Встречается, в основном, в универсальных религиях, прежде всего в мировых религиях, и не распространено в национальных религиях.

Различаются «внешняя» миссия (в других странах) и «внутренняя» (среди неверующих и иноверцев на собственной канонической территории).

''Миссионерство'' иногда отличают от прозелитизма, однако четкие различия между миссионерством и прозелитизмом отсутствуют.

Категория:Религия

'''Місіоне́рство''' (від  — доручення, надсилання) — діяльність релігійних організацій та їхніх членів, що офіційно спрямована на навернення іновірців до свого віровчення. 

== Завдання ==

М. ставить перед собою завдання сприяти здійсненню політ, мети соціальних груп (найчастіше правлячої верхівки), на службі у яких місіонери фактично перебувають. М. завжди виступало як одна з форм ідеологіч. експансії колонізаторів. 

== Генеза ==

Першими розгорнули місіонерську діяльність християнства та хрестових походах, сприяючи здійсненню політ, і торговельних цілей зх.-європ. феодалів. У 15—19 ст. М., у тому числі протестантське, допомагало колонізаторам загарбувати й «освоювати» нові землі. В період краху колоніальної системи М. стало активним провідником політики неоколоніалізму. 

== Новітня доба ==

У зв'язку із зростанням у сучас. бурж. країнах атеїзму, католицька і протестантська церкви почали створювати установи для «внутрішньої місії» — повернення в лоно церкви християн, що відійшли від неї.

== Див. також ==