Az '''Olympic Studios''' egy kereskedelmi Richmond upon Thames kerület 1960-as és 1970-es években.

==Története==

Az eredeti Olympic Sound Studiost az Angliában.

Az 1. Stúdiót olyan híres brit együttesek használták, mint a The Yardbirds, Alexis Korner és Graham Bond. Itt készült többek között a The Rolling Stones első kislemeze, a ''Come On'', Dusty Springfield slágerei és a The Troggs ''Wild Thing'' című dala. A stúdiót előszeretettel használták az EMI, a Decca Records, a Pye és a Philips A&R-stábjai, és itt készültek a London Weekend Television zenei felvételei is. 1965-ben lejárt a bérleti szerződés, a stúdiót Keith Grant és Cliff Adams vette meg McKenzie-től, 1966-ban pedig mai helyére költöztették. A stúdiónak ma otthont adó épület 1906-ban épült, eredetileg színháznak szánták. Az 1950-es években a Guild TV vette meg és filmstúdióvá alakította. Az épület átalakítását Robertson Grant építész, az akusztikai átalakításokat pedig Keith Grant és Russel Pettinger végezte.

A The Rolling Stones az elsők között volt, aki az új stúdióban készítette felvételeit; a ''Between the Buttons''szal kezdve hat egymást követő albumot vettek fel itt 1966 és 1972 között. A The Beatles a ''Baby You’re a Rich Man'' című dalt készítette a stúdióban. A The Who itt vette fel ma már klasszikusnak számító ''Who’s Next'', ''The Who by Numbers'' és ''Who Are You'' című albumait. Gyakran dolgozott a stúdióban a Led Zeppelin: 1975-ös ''Physical Graffiti'' című albumukkal bezárólag minden lemezükön volt olyan dal, amit az Olympicben vettek fel. Ugyancsak 1975-ben a Queen itt készítette a legendás ''A Night at the Opera'' című albumot. Több más előadó is megfordult a stúdióban. Itt készült a Small Faces, Jimi Hendrix, a Traffic, a Hawkwind és a Procol Harum megannyi felvétele (köztük az utóbbi ''A Whiter Shade of Pale'' című dala). 1970-ben itt vették fel a ''Jézus Krisztus Szupersztár'' eredeti albumváltozatát, de több más film – például ''Az olasz meló'' (1969) vagy a ''Jézus Krisztus Szupersztár'' filmváltozata (1973) – zenéjét is itt vették fel.

Az Olypic Studios egyik fő vonzereje az volt, hogy itt dolgozott Glyn Johns hangmérnök-producer és testvére, Andy Johns. A személyzethez tartozott Keith Grant hangmérnök-tulajdonos, Richard Swettenham technikai igazgató, valamint több más tehetséges hangmérnök: a néhai Keith Harwood, George Chkiantz, Eddie Kramer, Phil Chapman, Chris Kimsey, Roger Mayer és Alan O'Duffy. Híresek voltak az „Olympic” keverőpultok is, melyeket Swettenham, Keith Grant és Jim McBride kifejezetten belső használatra épített. 1970 körül Swettenham megkezdte a keverőpultok sorozatgyártását, melyek Helios néven kerültek piacra. Az első pultot,a ''Helios 1''-et Grant a 2. Stúdióban állította be. Az Olympic (és a Helios) pultokat ma is sokra becsülik műszaki tulajdonságaik és minőségük miatt.

Az épületet 1987-ben a Virgin Records vette meg, a stúdiót pedig teljesen kiürítették. Amikor ugyanabban az évben az Olympic elköltöztette raktárát, egy aukciós házat kértek fel, hogy segítsen az épület felszámolásában. Barbara Jefferies, a Virgin Records akkori igazgatója az épület előtti járdára rakatta ki az archívum nagy részét, melyek között az együttesek stúdióban készült és ki nem adott felvételei, filmzenék és más ritkaságok voltak. Ezeket az emberek gyorsan elkapkodták, majd pedig árveréseken tetemes mennyiségű pénzt kaptak értük, a szalagok tartalma pedig kalózfelvételeken vált mindenki számára elérhetővé. Évekkel később, amikor divatossá váltak a díszdobozos, bónuszdalokkal bővített CD-kiadások, az előadóknak saját szalagaikat többszörös áron kellett visszavásárolniuk.

==A stúdióban dolgozó ismert együttesek, előadók==

===1960-as évek===

* The Beatles (1967)
* Blind Faith (1969)
* Dusty Springfield
* Donovan (1967-től)
* Fairport Convention (1968-tól)
* Graham Bond Organisation
* Jimi Hendrix (1967)
* Procol Harum (1967-től)
* Led Zeppelin (1968-tól)
* Ella Fitzgerald
* The Rolling Stones (1966-tól)
* Small Faces (1967-1969)
* Barbra Streisand
* Traffic (1967)
* Scott Walker
* The Yardbirds Eric Claptonnal
* The Zombies (1967)

===1970-es évek===

'''Olympic Studios''' is a commercial Barnes in rock and pop music recordings made there in the late 1960s and early 1970s. 

==History==
The original Olympic Sound Studios was established in central London in the late 1950s. It was owned by Angus McKenzie who had bought Larry Lyons' 'Olympia Studio' in Fulham. McKenzie then took a lease on a derelict synagogue in Carton Place, off Baker Street in London's West End. In conjunction with Richard (Dick) Swettenham, he opened Olympic's Studio One with the tube desk from Olympia. Keith Grant joined the company in 1958 from IBC studios as music engineer. Swettenham designed the first professional transistorised desk in the world and it was duly installed into Studio One around 1960, along with the first 4-track recorder in England. 

Studio One was used by many important British groups including Wild Thing" by Decca, EMI, Pye and Philips recording A&R staff, as well as hosting London Weekend Television's music recordings. When the lease expired in 1965 the studio was bought from McKenzie by Cliff Adams and Keith Grant in 1965 and moved to its present location in Barnes in south-west London in 1966. The building that currently houses the studio was constructed in 1906 as a theatre, the Barnes Repertory Company. Guild TV had purchased it in the late 1950s and converted it into a film studio. In the mid-1965 it was purchased by Olympic Sound Studios. The conversion from film to recording studio was undertaken by architect Robertson Grant and acoustics were done by Keith Grant and Russel Pettinger. 

Queen used the studio for their groundbreaking album ''A Night at the Opera''. The studio saw the production of many other landmark albums and singles by artists such as Traffic, Jesus Christ Superstar'' (1973).

One of the prime attractions of Olympic was that it was the 'home' of British premier freelance engineer/producer Glyn Johns and his brother Andy Johns. Staff included manager/engineer Keith Grant, technical director Richard Swettenham, the late Keith Harwood, George Chkiantz, Eddie Kramer, Phill Brown, Phil Chapman, Chris Kimsey, Roger Mayer, and Alan O'Duffy. Also notable were the Olympic mixing desks, a creation of the maintenance staff custom-built in-house for the studios as 'Olympic' desks by Dick Swettenham, Keith Grant, and, later, Jim McBride. Swettenham later started to manufacture the consoles commercially as Helios desks around 1970. The first desk was commissioned by Grant as 'Helios 1' for Studio 2. Olympic desks (and their Helios offspring) are highly regarded today for their sonic qualities.

In 1987 Virgin bought the property and its goodwill and gutted the famous room after consulting with a famous Japanese acoustician/studio builder who declared Studio 1 'Unfit acoustically to record music in'!..  When Olympic moved its storage facility that year, an auction house was brought in to liquidate the old building. Barbara Jefferies, then manager for Virgin, had the studio's history dumped in skips on the pavement outside the premises, hundreds of precious session reels by the groups, film companies, and orchestral masters that were duly raided and sold at auction for substantial sums, providing a bootleg bonanza.  Years later, as CDs and boxed sets became popular and required bonus tracks, many  groups had to buy back their own reels from bootleggers, often at a huge mark-up and after years of illicit recordings being released by them.

==Artists recording at the studio==