{{Infobox Former Country
|native_name = , , 
|conventional_long_name = रोमन साम्राज्य
|common_name = रोमन साम्राज्य
|national_motto = सेनेतस पोपुलुस्क्वे रोमानस (Senatus Populusque Romanus  वा SPQR) 
|continent = युरोप
|region    = भूमध्यसागरीय 
|country   = इटाली
|era       = क्लासिकल एन्टिक्विटी
|status    = साम्राज्य
|government_type = अटोक्र्यासी
|date_pre    = 
|year_start = ३१ इ पू
|year_end    = १४५३
|date_post   = मे २९, १४५३
|event_pre   = 
|event_start = अगस्टस सिजर proclaimed princeps
|event_end   = Turks
|event1      = Battle of Actium
|date_event1 = September 2, 31 BC
|event2      = Octavian proclaimed Augustus
|date_event2 = 16 January, 27 BC
|event3      = Diocletian splits imperial administration between east and west
|date_event3 = 285
|event4      = Constantine I declares Constantinople new imperial capital
|date_event4 = 330
|event5      = Visigothic Sack of Rome, capital moved to Ravenna
|date_event5 = 410
|event6      = Romulus Augustus deposed by Odoacer
|date_event6 = 476
|p1          = Roman Republic
|flag_p1     = Spqrstone.jpg
|s1          = Byzantine Empire
|flag_s1     = Flag_of_Palaeologus_Emperor.svg
|s2          = Western Roman Empire
|s3          = Kingdom of Italy
|s4          = Visigothic Kingdom
|s5          = Burgundian Kingdom
|s6          = Vandalic Kingdom
|s7          = Kingdom of the Sueves
|s8          = Domain of Soissons
|s9          = Romano-British Kingdoms 
|s10          = Frankish Empire 
|image_map    = Roman Empire Territories.png
|image_map_caption  = The Roman Empire at its greatest extent.
|capital          = रोम<small><br/>(44 BC-286)</small><br/>मिलान<small><br/>(286-402)</small><br/>Trier<small><br/>(295-395)</small><br/> Ravenna<small><br/>(402-476)</small><br/>Nicomedia<small><br/>(286-330)</small><br/>Constantinople<small><br/>(From 330)</small><br/>
|common_languages = Latin (imperial), Greek (administrative)
|religion         = Roman paganism, later Christianity
|currency         = Solidus, As
|leader1      = अगस्टस
|leader2      = रोमुलस अगस्टस
|year_leader1 = 27 BC-AD 14
|year_leader2 = 475-476
|title_leader = सम्राट
|title_representative = कन्सुल
|representative1 = अगस्टस
|representative2 = ब्यासिलिस्कस
|year_representative1 = 27 BC-23 BC
|year_representative2 = 476
|legislature  = रोमन सेनेट
|
|stat_year1  = 25 BC<ref name=size></ref><ref>John D. Durand, ''Historical Estimates of World Population: An Evaluation'', 1977, pp. 253-296.</ref>
|stat_area1  = 2750000
|stat_year2  = 50<ref name=size/>
|stat_pop1   = 56800000
|stat_area2  = 4200000
|stat_year3  = 117<ref name=size/>
|stat_area3  = 5000000
|stat_pop3   = 88000000
|stat_year4  = 390 <ref name=size/>
|stat_area4  = 4400000
|
}}
'''रोमन साम्राज्य''' प्राचीन रोमन सभ्यताया छगु कालखण्ड ख। थ्व कालखण्डय् अटोक्र्याटिक जुवन। थ्व कालखण्ड ५००दंया जनयुद्धं याना कमजोर जुवन।.<ref> थ्व स्ट्रगलय् सच्छिऔं सांसदतेत स्यागु ज्या जुल व मेमेपिं सांसदत नं कालं सिना वन। अतः,  अगस्टस'' पद ब्युगु (रोमन क्युरियाया बारेय् वादविवाद याना हे च्वंगु खने दु। अथे जुसां लिच्वःय् सकल विषयय् प्रभाव व सकल विवादय् अन्तिम निर्णय अक्टेभियनया हे जुगु खने दु। थ्व प्रभावयात क्वातुक्क ज्व्नातेत वय्‌कलं माबिलेयात रोमन लिजियनया समर्थन कयादिगु खने दु।</ref>

पश्चिमी युरेसिया व उत्तरी अफ्रिकायात डोमिनेट यात व थ्व साम्राज्यं थ्व थाय्‌या जनसंख्याय् मू जनसंख्या देकल। रोमन एक्स्पान्सन थ्व देय् साम्राज्यय् हिलेस्वया न्ह्य हे न्ह्यथंगु ख। थ्व साम्राज्यं थगु भूभागया च्वका  सम्राट त्राजनया इले देसियाया कब्जा( इ सं१०६य्) धुंका थ्यन। थुकिया भूभागया दक्ले तधंगु बिले, रोमन साम्राज्यं थ्यंमथ्यं ५&nbsp;९००&nbsp;०००&nbsp;वर्ग किमि (२,३००,००० वर्ग माइल) भूक्षेत्रय् फैलेजुगु खने दु। हलिमया संस्कृतिय्, विधानय्, प्रविधिइ, कलाय्, भाषाय्, सैन्यय्, वास्तुय् आदि यक्व सभ्यताया ख्यले रोमन साम्राज्यया प्रत्यक्ष/परोक्ष प्रभाव आतक्क नं खने दनि।

रोमन साम्राज्यया अन्त्य धका ऐतिहासिक घोषणा मजु। तर थ्व साम्राज्यया अन्त्ययात सेप्टेम्बर ४ ४७६या खुनु काय्‌छिं। थ्व खुनु पश्चिमी रोमन साम्राज्यया अन्तिम सम्राट रोमुलस अगस्टस पदच्यूत जुल व लिपा थ्व पदपूर्ति गब्लें मजुल। तर मबागु रोमन साम्राज्यया अन्तिम जुजु दायोक्लेतियन ख। वय्‌कःलं ३०५य् सकल रोमया सम्राटया पदं अवकास कया दिल्। वय्‌कःया राजधानी रोम ख। वय्‌कःलं रोमन साम्राज्ययात पूर्व व पश्चिम साम्राज्यय् बायादिल। वय्‌कःलं साम्राज्ययात बाय्‌धुंका निगु हे साम्राज्यं थःयात रोमन साम्राज्य देकेयागु यक्व कुतः यात। पश्चिमी रोमन साम्राज्य क्वह्यना वना ५औं शताब्दीय् ध्वस्त जुल। पूर्वी रोमन साम्राज्य (थ्व लिपा युनानी तत्त्वया समिश्रण याना छगु सहश्राब्दी तक्क म्वाय्‌ फतः व लिपा अट्टोम्यान साम्राज्यया ल्हातं १४५३य् पतन जुल), थौं-कन्हेया भाषाय् बैजन्टाइन साम्राज्य , नं ग्रेको-रोमन वैधानिक व सांस्कृतिक चलनयात हेलेन्सिक (युनानी) व पूर्वी अर्थोडक्स चर्चया समिश्रणय् छुं ई या निंति म्वाका तल।  

==लिधंसा==

==स्वयादिसँ==
*पश्चिमी रोमन साम्राज्य
*बैजन्टाइन साम्राज्य

पुचः:रोमन साम्राज्य
पुचः: इतिहास

als:Römisches Reich
ang:Rōmānisc Rīce

bat-smg:Ruomas imperėjė

be-x-old:Рымская Імперыя

crh:Roma İmperiyası

eo:Romia Imperio
es:Imperio Romano

fj:Na Matanitu ki Roma

fy:Romeinske ryk

hak:Lò-mâ Ti-koet

{{Historiallisen_valtion_tiedot
 |koko-nimi =Res publica Romana<br><small>Imperium Romanum</small>
 |sijainti = 300px|Rooman valtakunta laajimmillaan
 |sijainti-selite =

 |vuosi_alku = 753 eaa.
 |vuosi_loppu = 1453
 |valtiomuoto = <small>Kuningaskunta (753 eaa.–509 eaa.),<br/> Tasavalta (509 eaa.–27 eaa.),<br/> Keisarikunta (27 eaa.–1453)</small>
 |yleisimmät-kielet = lännessä kreikka
 |pääkaupunki = Rooma (753 eaa.–330)<br/>Konstantinopoli (330–1453)
 |pääkaupungin-koordinaatit = 
 |valtionpäämies = Hallitsija
 |valtionpäämiehen-nimike = <small>Kuningas (753 eaa.–509 eaa.),<br/>Konsuli (509 eaa.–27 eaa.),<br/> Keisari (27 eaa.–1453)</small>
 |pinta-ala = <small>2&nbsp;750&nbsp;000 km² (25 eaa.),<br/> 4&nbsp;200&nbsp;000 km² (50),<br/>5&nbsp;000&nbsp;000 km² (117),<br/>4&nbsp;400&nbsp;000 km² (390)</small>
 |väkiluku = <small>56&nbsp;800&nbsp;000 (25 eaa.),<br/> 88&nbsp;000&nbsp;000 (117)</small>
 |valuutta = Yleisimpiä rahayksikköjä: Solidus, Aureus, Denarius, Sestertius, As
 |edeltäjät = 
 |seuraajat = Bysantin valtakunta
 |alaviite = 
}}
'''Rooman valtakunta''' (usein ''antiikin Rooma'') oli antiikin aikaisen 1300-luvulta eaa.<ref>Castrén, Pietilä-Castrén (CPC): hakusana Rooma</ref> Kaupungistuminen lienee alkanut 700-luvulla eaa. Rooma kehittyi vuosisatojen aikana Välimeren ympäröiväksi maailmanvallaksi. Rooman valtakunnan länsiosa kukistui vuonna keisari syrjäytettiin. Rooman valtakunnan yhdistämisyritykset Itä-Rooman johdolla päättyivät 600-luvulla. Silti Itä-Rooma eli Bysantti jatkoi kuitenkin olemassaoloaan turkkilaisvaltaukseen saakka 1453.<ref>Maailmanhistorian pikkujättiläinen (MPJ): Maailmanhistorian vuosilukuja (s. 1075)</ref>

==Historia==

===Alkuvaiheet===
Tieto legendojen alle. Rooman perustivat tarun mukaan veljekset kuninkaat.<ref>CPC: Alba Longa, rex, Rooma, sabiinit</ref><ref name="MPJ-ab">MPJ: Ab urbe condita (s. 112–)</ref>

Todellisuudessa Rooma sai alkunsa pronssikautisena kyläyhteisönä ehkä noin vuoden 1000 eaa. tienoilla, ehkä jonkin verran aiemmin tai myöhemmin. Alueella on ilmeisesti ollut jo tätä ennen metsästyksestä ja kalastuksesta elänyttä ihmisasutusta. Vähitellen arkeologiseen todistusaineistoon ilmestyy jälkiä paimentolaisuudesta, maanviljelyä ja hautausrituaaleista, sitten kaupasta, sosiaalisesta hierarkiasta, sodankäynnistä ja kylämäisestä asutuksesta.<ref name="MPJ-ab"/>

800-luvulta eaa. on merkkejä kreikkalaisvaikutteista, ehkä Etelä-etruskikulttuurin vaikutuksesta muodostua kaupunkimaiseksi yhteisöksi 600-luvun eaa. kuluessa. Kukkuloiden välinen suo kuivatettiin. Tässä vaiheessa Rooma ei juuri eronnut muusta kreikkalaisin kirjaimin kirjoitettuja piirtokirjoituksia.<ref name="MPJ-ab"/>

:''Katso myös: Rooman kuningas ja Roomalainen mytologia''

===Tasavalta===
thumb|200px|left|Rooman poliittisen vallan keskus oli [[Forum Romanum.]]
Tradition mukaan Rooman viimeinen kuningas 509 eaa. Tarinat kertovat pienen joukon vallankumouksesta. Kyseessä saattoi olla myös roomalaisten ja etruskien välinen yhteenotto, tai kuninkaan ja ylimysten välinen konflikti. Siirtymä saattoi olla myös vähittäinen. Toisaalta tasavaltaan saatettiin siirtyä vasta 400-luvulla eaa. plebeijien ja patriisien konfliktissa.<ref>MPJ: Eläköön tasavalta! (s.114–115)</ref> 

Roomasta tuli valitsivat senaatin jäsenistä vuoden mittaisiksi virkakausiksi. Rooman kansalaiset jaettiin perinnöllisesti etuoikeutettuihin patriiseihin ja alempiarvoisiin plebeijeihin. Senaatissa olivat edustettuna vaikutusvaltaiset patriisisuvut, joten valtion johto oli käytännössä kapean kansanosan käsissä. Konsulit ottivat aluksi kuninkaan roolin lukuun ottamatta Juppiterin ylipapin asemaa. Tämän tehtävään valittiin ''rex sacrorum'' eli pyhien asioiden kuningas.<ref>CPC: konsulit, rex sacrorum, Rooma, senaatti</ref>

Avioliittoja luokkien välillä ei sallittu ennen vuotta 445 eaa. Plebeijeitä varten perustettiin kansantribuunin virka, johon ei voitu valita patriisia. Tämä oli ainut alemmalle luokalle avoin virka, mutta sillä oli suuret oikeudet. Uskonnolliset asemat oli myöhemminkin rajattu vain patriiseille. Yhteiskuntaluokkien välille tuli joskus niin suuria erimielisyyksiä, että plebeijit ottivat perheensä ja tavaransa ja lähtivät kaupungista leiriytyen sen ulkopuolelle, kunnes heidän vaatimuksiinsa suostuttiin. Näin kävi 494, 450 ja 287 eaa. Tavallisin riidanaihe oli maanjako. Vähitellen patriisien etuoikeudet purettiin ja virat avattiin plebeijeille. Vanhat patriisisuvut ja menestyneet plebeijisuvut sulautuivat yhteen uudeksi yläluokaksi.<ref>CPC: patriisit</ref><ref>MPJ: Maan isät ja pojat: taistelevat säädyt (s. 115–117)</ref>

===Nousu maailmanvallaksi===

Rooma laajensi hallitsemaansa aluetta vähitellen. 400- ja 300-luvuilla eaa. käytiin monia sotia Italian muita valtioita ja heimoja vastaan. Aluksi Rooma oli vain yksi Italian monista kaupunkivaltioista. Voitokkaat sodat ja taitava diplomatia saattoivat kuitenkin vähitellen etruskilaiset, kreikkalaiset, latinalaiset, kelttiläiset jne. yhteisöt Rooman valtaan. Niiden asukkaat eivät yleensä saaneet Rooman kansalaisoikeuksia.<ref name="MPJ-val">MPJ: Valloita, hajota ja hallitse (s. 122–128), Rooman rauta ei ruostu (s. 128–133)</ref>

Välimeren rannikoille, jolloin käytiin Afrikan. Sitten vuorossa oli Makedonia, jota vastaan roomalaiset kävivät ns. makedonialaissodat. Makedonia voitettiin 197 eaa. Seleukidit lyötiin nykyisessä Syyriassa 189 eaa. Rooman sanottiin puolessa vuosisadassa levittäneen herruutensa Italiasta koko antiikin tuntemaan maailmaan.<ref name="MPJ-val"/>

===Sisällissotien kausi===

Rooma ajautui kriisiin vuodesta 133 eaa. alkaen. Tämä johti sarjaan sisällissotia ja diktatuureja. Yksi osa ongelmaa oli sosiaalisen rakenteen muutos. Roomalaisen yhteiskunnan selkärankana pidetty vapaiden talonpoikien luokka supistui orjatyövoimalla viljeltyjen suurtilojen kasvaessa. Ihmisiä hakeutui kaupunkeihin, joihin muodostui levoton ja köyhä väestöaines. Gracchuksen veljekset yrittivät toteuttaa talonpoikaiston elvyttämiseen tähtäävän maareformin, mutta suurmaanomistajia edustava senaatti järjesti heidät hengiltä.<ref name="MPJ-133">MPJ: Vallankumousten vuosisata (133–30 eKr.) (s. 133–139)</ref>     

Senaatin johtama armeija kärsi tappioita ensimmäisessä ja toisessa orjakapinassa sekä kimbrejä vastaan 105 eaa. Kimbrien voittaja Marius korvasi asevelvollisista talonpojista koostuvan armeijan ammattisotilailla, jotka värvättiin köyhän väestön keskuudesta. Seuraavien vuosikymmenten kuluessa sotapäälliköt, jotka tavoittelivat valtaa itselleen uskollisten legioonien avulla, muodostuivat toistuvaksi ilmiöksi Rooman politiikassa. Kaupunkivaltion tasavaltainen hallintomuoto ei enää toiminut kitkatta imperiumissa.<ref name="MPJ-133"/>

Orjat nousivat jälleen kapinaan Spartacuksen johdolla kolmannessa orjakapinassa. Spartacuksen joukot löivät monta legioonaa ennen joutumistaan viimein Crassuksen voittamiksi. 6000 orjaa ristiinnaulittiin Po-joen eteläpuolisille asukkaille kansalaisuus. Samaan aikaan Pontoksen kuningas Sulla marssikin Roomaan legioonien kanssa julistaen itsensä diktaattoriksi. Sullan jäätyä eläkkeelle 79 eaa. tasavalta palautettiin.<ref name="MPJ-133"/><ref>CPC: Spartacus</ref>

Sotapäälliköt Atlantille asti. Vuonna 49 eaa. Caesar palasi Roomaan armeijansa kanssa aloittaen sisällissodan, jonka päätyttyä Caesar kaappasi vallan nousten diktaattoriksi.<ref name="MPJ-133"/> Vuonna 44 eaa. salaliittolaiset murhasivat Caesarin senaatissa, jonka jälkeen alkoi uusi sisällissotien kausi.
:''Katso myös: Rooman sisällissota''

===Keisariajan alku===
thumb|Flaviusten amfiteatteri eli myöhemmältä nimeltään [[Colosseum]]
Caesarin kuoltua hänen sisarentyttären pojasta, Octavianuksesta, tuli Rooman ensimmäinen keisari nimellä germaaneja vastaan. Tämä markomannisota antoi esimakua tulevien vuosisatojen ongelmista. Vuonna 193 valtaan nousi voimakas Septimius Severus, jota seurasi vuoteen 235 saakka hallinnut Severusten dynastia.<ref>CPC: Rooma, markomannit, Augustus, Septimius Severus</ref>

Augustuksen voitettua Marcus Antoniuksen ja Kleopatran Claudiuksen aikainen Britannian valloitus. Viimeiset merkittävät valloitukset tehtiin Trajanuksen aikana. Vuonna 106 valloitettiin Daakia (likimain nykyinen Romania), joka menetettiin 270. Idässä Mesopotamian valloitus jäi lyhytaikaiseksi (114–117).<ref>CPC: Augustus, Britannia, Egypti, Daakia, Mesopotamia</ref><ref>MPJ: Imperiumin laajeneminen (s. 150–)</ref>

''Katso myös: Rooman keisari''

===200-luvun kriisi===

200-luvun kriisi on nimitys, jota yleisesti käytetään Rooman valtakunnan hajoamiskaudesta, joka vallitsi noin vuosina 235–275. Valtakunta kävi tällöin tuhon partaalla. Samaan aikaan sijoittuu myös niin kutsuttu sotilasanarkian aika 235–284.<ref>CPC: sotilaskeisarit, Rooma</ref><ref>MPJ: Legioonien uudet keisarit (s. 160–)</ref>

Roomassa oli kriisikaudella yli 35 eri hallitsijaa. Useimmat näistä olivat sotapäälliköitä, jotka olivat nousseet keisarin asemaan sotaväen tuella ja saivat vallan joko koko valtakunnassa tai jossakin sen osassa. Lähes kaikki tämän ajan keisarit kuitenkin murhattiin tai kuolivat taistelussa yleensä vain muutaman vuoden kuluttua valtaan pääsystään ainoana poikkeuksena separatistisina pyrkimyksinä. Lännessä niin sanotun Gallian keisarikunnan perustanut Postumus ja idässä kuningatar Zenobia pyrkivät kummatkin saavuttamaan itsenäisyyttä keskushallinnosta.<ref>CPC: Gallia, Zenobia, Postumus</ref>

Aiemmassa vaiheessa armeija oli pyritty siirtämään kauemmas valtakeskuksista, mikä vakautti valtiota. Nyt armeija palasi vallan keskiöön ja dominoi koko yhteiskuntaa. Se myös kasvoi merkittävästi. Armeija alkoi värvätä ulkopuolisia, etenkin germaaneja. Raja-alueiden siirtokunnat autioituivat monin paikoin.

200-luvulla imperiumi koki myös ensimmäiset vakavat sotilaalliset tappionsa vuosisatoihin. Germaanit ryöstelivät monin paikoin, Deciuksen ja Persia nousi Rooman kilpailijaksi. Keisari Valerianus joutui Persian kuninkaan Sapor I:n vangiksi. Tarinan mukaan hänet nyljettiin.<ref>CPC: Decius, Valerianus</ref><ref>MPJ: Legioonien uudet keisarit (s. 160–)</ref>

Kun tällaista menoa oli kestänyt 35 vuotta, valtakunta oli kuoleman kielissä. Rooman lahjakkaimpien keisareiden joukkoon luettu Aurelianus kuitenkin onnistui turvaamaan valtakunnan rajat. Diocletianus vakiinnutti oloja edelleen. Selviytyminen kriisistä oli luultavasti kuitenkin enemmän sattumaa ja rakenteellisten tekijöiden sanelemaa kuin yksilöiden ansiota.

===Tetrarkia eli neljän keisarin valta===
200px|right|thumb|Tetrarkit [[Diocletianus, Constantius Venetsiassa sijaitsevassa patsaassa.]]

Maximinianukselle. Kahdeksan vuotta myöhemmin Diocletianus katsoi, että sekä sotilaallisiin että siviililuontoisiin ongelmiin tulisi kiinnittää vielä enemmän huomiota. Tällöin kummallekin keisarille, "augustukselle", nimitettiin alikeisari eli "caesar". Tämä tetrarkkinen järjestelmä säilyi noin vuoteen 324. Ensimmäiset tetrarkit olivat Diocletianus (idän keisari), Galerius (idän alikeisari), Maximianus (lännen keisari) ja Constantius Chlorus (lännen alikeisari).<ref>Freeman: Diocletian (s. 476)</ref><ref>CPC: tetrarkia</ref>

===Myöhäisantiikki===

keskiajan pohjalta. Rappiota korostava tulkintalinja korostaa länsiroomalaisen keisariuden katoamista, sotilaallisia tappioita, kansainvaelluksia sekä kaupunkikulttuurin taantumista erityisesti Länsi-Roomassa. Muutosta ja jatkuvuutta korostavat tutkijat taas korostavat (kristillisen) kulttuurin kukoistusta, antiikin perinnön säilymistä sekä erityisesti Itä-Rooman kukoistusta 400-luvun lopulla ja keisari Justinianuksen aikana. 

Myöhäisantiikin merkittävin piirre on kristinuskon leviäminen ja sen aseman vakiintuminen. Samalla syntyi myös Konstantinus I Suuren valtakaudella vuonna Diocletianuksen aloittamia taloudellisia ja sosiaalisia uudistuksia.<ref name="MPJ-konst">MPJ: Konstantinus ja ristin voitto? (s. 168–)</ref>

Myöhäisantiikissa syntyi käsitys kirkon ja valtion yhteydestä. Keisari Theodosiuksen hallitessa (379–395) Jeesuksesta otti vaikutteita keisari-instituutiosta. Kirkko alkoi muistuttaa "valtiota valtiossa". Erityisesti valtakunnan länsiosassa keisarillisen hallinnon rapautuessa Rooman piispan merkitys kasvoi myös maallisen vallankäytön osalta.  

Theodosiuksen kuoltua vuonna 395 Rooma jakautui lopullisesti itäiseen ja läntiseen keisarikuntaan, joiden kohtalot alkoivat kulkea eri polkuja. Jako ei näyttänyt aikalaisista lopulliselta, mutta sellaiseksi se osoittautui. 

Valtakunnan länsiosissa keskushallinto alkoi halvaantua 400-luvun alussa. Vuonna visigootit hävittivät Roomaa kansainvaellusten ajasta. Siirtyneet ihmismäärät lienevät kuitenkin olleet pieniä, korkeintaan joitakin kymmeniätuhansia ihmisiä kerrallaan. Germaaniheimot perustivat Rooman alueella useita kuningaskuntia, joiden väestö oli lähes kokonaan roomalaista. Germaanit itse omivat monia roomalaisten tapoja ja hyödynsivät esimerkiksi roomalaista paikallishallinnon koneistoa.<ref name="MPJ-pakana">MPJ: Pakanamaiden barbaarit (s. 171–)</ref>

300px|right|thumb|Itä- ja Länsi-Rooma vuonna 476
Keisarius sortui valtakunnan länsiosassa vuonna ostrogoottien valloittaessa Rooman kaupungin ja syrjäyttäessä viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen. Rooman senaatti jatkoi kokoontumisia ilmeisesti pitkälle 500-luvulle asti. Itä-Rooma, josta nykyään käytetään nimeä Bysantti, säilytti mahtiasemansa vielä vuosisatoja pysyen pystyssä vuoteen 1453. 

Rooman valtakunnan hajoamisen syistä on väitelty loputtomiin. kansainvaelluksia, talouden rappiota, valtiorakenteiden heikkenemistä ja valtion desentralisaatiota, provinssien ryöstöä, epätasaista tulonjakoa, epätasapainoa maaseudun ja kaupungin välillä, orjuutta, teknologisen kehityksen pysähtymistä ja lukemattomia muita syitä. 

Nykyisissä tulkinnoissa korostetaan eniten imperiumin taloudellisia vaikeuksia, sisäisiä sosiaalisia muutoksia ja ulkoisten uhkien aiheuttamaa painetta.<ref name="MPJ-miksihajosi"/> Arnold Toynbeen mukaa valtakunta oli tuhoon tuomittu jo syntyessään, sillä sen talouspohja oli kestämätön, ja perustui vain olemassa olevien resurssien kuluttamiselle uustuotannon sijaan. Kuten yleensäkin monimutkaisen historiallisen tapahtumakulun ollessa kyseessä, lopullista vastausta ei kysymykseen ole luvassa. Kukin aika luo omat tulkintansa.

== Yhteiskunta ==
===Politiikka===

Roomalaiset kutsuivat valtiotaan tasavallaksi (''libera res publica''), mutta se ei missään historiansa vaiheessa ollut demokraattinen sanan nykymerkityksessä. Rooman poliittinen järjestelmä oli luonteeltaan konservatiivinen, ja uudistuksiin oltiin yleensä varsin haluttomia. Läpi Rooman historian keskeinen poliittinen kysymys oli maanomistus ja maan jakaminen.

Varhaisemmissa vaiheissa Rooma oli kuningasvaltainen. Tästä siirryttiin harvainvaltaiseen tasavaltaan, jota hallittiin monimutkaisella senaatin, virkamiesten ja vinoon jyvitettyjen kansankokousten järjestelmällä. Vähitellen tietyt yksilöt omivat enenevissä määrin valtaa. Tästä syntyi käytännössä monarkistinen, aluksi ulkoisesti vanhat tasavaltalaiset muodot säilyttänyt keisarijärjestelmä Augustuksen ja hänen seuraajiensa aikana.

=== Hallinnollinen jako ===

thumb|left|200px|Rooman valtakunnan provinssit
On harhaanjohtavaa puhua Rooman imperiumista valtiona nykyisessä merkityksessä. Rooma koostui lukuisista kaupunkivaltioista ja alueista, jotka oli tehty pääkaupungista riippuvaisiksi erilaisin sopimuksin ja poliittisin järjestelyin.

Rooman hallinnollinen järjestelmä vaihteli eri aikoina. Alussa sitä hallittiin kaupunkivaltiomaisesti, mutta laajentumisen myötä oli pakko kehittää uusia keinoja selvitä ilmenneistä hallinnollisista haasteista.

Imperiumin hallinnollista järjestelmää pidettiin osin tarkoituksellisesti monimutkaisena. Tavoitteena oli minimoida alueiden kapinointi suomalla niille eriarvoisia asemia imperiumin sisällä. Tällä hajota ja hallitse (''divide et impera'') -taktiikalla eri alueet usutettiin toistensa kimppuun keskushallinnon asemasta.

===Roomalainen oikeus===

Roomalainen oikeus sai ensimmäisen kirjoitetun muotonsa 450 eaa. kahdentoista taulun laeissa (''leges duodecim tabularum''). Ajatus kaikkien kansalaisten tuomitsemisesta saman lain mukaan rajoitti ylimystön valtaa. Tälle pohjalle kehittyi roomalainen oikeus, joka kehittyi edelleen vuosisatojen kulussa. Se kodifioitiin lopulta keisari Justinianuksen aloitteesta vuosina 529–534 julkaistussa ''Corpus iuris civilis'' -lakikokoelmassa.<ref>CPC: kahdentoista taulun lait, Coprus iuris civilis</ref><ref>MPJ: kahdentoista taulun laki (s. 118)</ref>

== Maantiede ==
[[Kuva:Roman Republic Empire map.gif|left|240px|thumb|Rooman valtakunnan rajat eri aikakausina.

]]Laajimmillaan Rooman valtakunta rajautui pohjoisessa Germanian metsiin, koillisessa aroihin, lännessä Atlanttiin (''Oceanus Atlanticus'') ja etelässä Saharaan. Sahara oli kuitenkin antiikin aikana selvästi nykyistä pienempi. Idässä rajoittava tekijä ei ollut niinkään luonto kuin ajan kuluessa vaihtuneet suurvallat, esimerkiksi Parthia.