alt Self portrait of Alexander Seik in sharp shooter uniform, 1869|left|thumb|Self portrait of Alexander Seik in [[sharpshooter uniform, 1869]]
'''Alexander Seik''' (Czech photography, one of foremost exponents of chromophotography, painter and mayor of city Tábor.

== Biography ==

Alexander Seik was born in Mirotice near Písek, Czech Republic.  Like many other early photographers, he started out as a portrait painter.  On 1st June, 1855, he opened a studio in Mladá Vožice, thus becoming one of the original Czech photographers.

In 1855, he moved to Tábor.  His studio, where the Hotel Palcát now stands, became very popular.  Most of his work was making portraits, mostly in Carte de visite format. He also experimented with outdoor photography – at that time, an immensely difficult task.  In 1860, he sold to the City of Tábor, a photograph of the town, for 26 gold pieces, which was equivalent to a typical month’s salary for a teacher. Customers flocked to Seik’s studio in Tábor from surrounding towns, even from those which had their own photographic studios. 
The oldest known preserved photographs are hand-colored salt paper prints,
now stored in the Práchenské muzeum in Písek, of the parents of August Sedláček, dated to 1858.

In 1865, Seik opened a new photographic salon, with more modern equipment, in Mr Mrazík’s house (today, opposite the theatre).  After two months, however, he found that the studio lacked adequate light, and he decided to totally renovate, and re-open, his original studio.

Seik’s studio achieved international recognition during the Prussian invasion of Bohemia, in 1866.  Many Prussian soldiers chose to be photographed, and then sent the portraits home, as Seik’s photographs were said to be superior to those available in Berlin.  Some of those portraits are preserved in the collection at the Hussite Museum, in Tábor.  

Seik often spoke about his many photographic inventions, but sadly, the details of these have not been preserved.  His special interest was chromophotography – a portrait technique with a three-dimensional effect.  This technique was mastered by only a few photographers, and was a specialty of Central Europe.  An article in the Tábor weekly newspaper, in 1865, mentions that Seik had invented an improvement in the technique of chromophotography.  Another article, by Jakub Husník in 1869, said that a Seik invention had improved photography onto porcelain.

alt Autoportrét Alexandra Seika, 1869|thumb|Autoportrét v [[ostrostřelec|ostrostřelecké uniformě, 1869]]
'''Alexander Seik''' (Mirotice &ndash; 2. října český fotograf, jeden z předních tvůrců chromofotografie a starosta města Tábor.

== Životopis ==
Alexander Seik se narodil 6. září Písku. Jako mnoho ranných fotografů se nejprve zabýval malováním podobizen, ale už 1. června Mladé Vožici živnost fotografickou a stal se tak jedním z prvních českých fotografů vůbec.

V roce fotografických vizitek a kolorovaných portrétů větších formátů (nejstarší známé portréty tohoto autora jsou portréty rodičů Augusta Sedláčka datovány do roku Prácheňského muzea v Písku), tak v té době nesmírně náročným fotografováním v exteriéru. V roce 1860 prodal městu fotografii Tábora za 26 zlatých, což byla zhruba průměrná měsíční mzda učitele. Do Tábora se sjížděli zákazníci i z okolních měst, a to i z těch, kde fotografický ateliér byl.

Rozkvět podniku dokazuje i otevření nového fotografického „salonu“ roku 1865 v domě p. Mrazíka (dnes proti divadlu) s modernějším vybavením. Krok to však nebyl nejšťastnější – po necelých dvou měsících provozu Seik oznámil, že ateliéru se nedostává světla a proto znovu otevře svou původní fotografickou dílnu zcela obnovenou a vkusně vybavenou.

Mezinárodní slávy dosáhl Seikův ateliér během pruské invaze v roce Hustiského muzea v Táboře.

Seik mnohokráte zmiňoval své nejrůznější fotografické vynálezy, jejich podstata však zůstává záhadou. Specialitou jeho ateliéru byla Jakuba Husníka z roku 1869 také zmiňuje, že Seik vynálezem zdokonalil metodu fotografování na „porculán“ a zhotovuje tak zdařilé fotografie.

Stále podstatnější byla i Seikova činnost ve společenských kruzích. V roce sboru ostrostřelců, kterým připravil album s portréty členů. (Toto album je největší známý zachovalý soubor Seikových fotografií uložené ve sbírkách Hustiského muzea v Táboře.) V roce fotografické společnosti ve Vídni a roku 1873 členem městské rady. Téhož roku mu byl svěřen policejní referát.

„''Zdejší fotografové, veleznámí pánové Sejk a Schächtl spojili se tyto dny soukromou úmluvou k společné práci, a sice tím způsobem, že oba, každý jinak samostatný o své osobní firmě, společně obstarávati budou všechny fotografické zakázky v městě a okolí na útraty společné, jež v první chvíli krýti bude záloha 200 zl, kterou p. Alex. Sejk do závodu zapůjčil, a podělovati se budou dílem stejným z užitku čistého.''“

Tímto prohlášením otištěném v roce 1878 v týdeníku Český Jih vznikly „Spojené fotografické dílny Alexandra Seika a Ignáce Schächtla“. V tomto období jsou některé fotografie signovány společným logem obou fotografů, jiné zase zvlášť.

Ignácovi Schächtlovi tato spolupráce velmi prospěla a jeho jméno v Táboře vešlo do všeobecného povědomí. Do svého ateliéru si pořídil přístroj na zvětšování fotografií, v té době velmi neobvyklé vybavení. Inzeroval i mikroskopické fotografe zvětšené 1000 až 4000 kráte.