thumb|200px|left|Берег [[океана в Австралии]]

'''Бе́рег''' — узкая полоса взаимодействия между сушей и '''водоёмом''' или между сушей и '''водотоком'''.

Берег состоит из собственно ''берега'' (его надводной части) и из подводного ''берегового склона''. 

Главными факторами формирования берега являются волны и волноприбойный поток, а также русловой поток. Берега в своем развитии проходят ряд этапов, в течение которых изменяются их очертания и строение. В зависимости от характера действия волн различают абразионные, аккумулятивные и абразионно-аккумулятивные и сложные берега.

'''Берег водотока''' — боковое ограничение русла водотока; в зависимости от расположения по течению относительно средней линии русла водотока различают правый и левый берега водотока.

'''Бе́рег''' — прикордонна межа суходолу і водного простору чи водостоку.

межа суші з водоймищем (водотоком (сушу. Межі <tt>морського берега</tt> визначаються найбільшим проникненням хвиль при штормах або при приливах і по лінії (<tt>ізобати</tt>) припинення підводної дії хвиль на береговий схил. 

'''Форми берегів''' і швидкості їх видозміни залежать від тектонічних рухів земної кори; від вікових коливань рівня морить і водотоков; прілівно-отлівних дій води; від швидкості розмиву або, навпаки, накопичення (акумуляція) річкових наносів в руслах річок або в їх гирлах у водоймищ; від дії рослин і тварин, наприклад розвитку коралов, чагарників магров і очеретяних, бобрових дамб і т. п., і від виробничої діяльності людини, зміцнюючих або таких, що руйнують природний берег. Особливо різноманітні океанічні і морські береги. У рівнинних країнах вони прямолінійні, їх називають нейтральними. У гірських і резкопересеченних областях типові наступні береги: 

Лимановий, коли море вузькими затоками проникає в гирла рівнинних річок і балок, річкові наноси, що поступають, відокремлюють їх від відкритого моря пересипами і косами (Чорне, Азовське морить). 

Лагунний піщані коси, береги, що формуються уподовж, відокремлюють довгі, відкриті в обидві сторони мілководі затоки лагуни (південна частина Балтійського моря, східний Сахалін). 

Фіордовий довгі затоки, далеко проникаючі по долинах в глиб гірських хребтів (Норвегія, Гренландія, Нова Земля, Чукотка). Головна причина фіордових берегів тектонічні рухи з утворенням тріщин, оброблених гірничо-долинними льодовиками. 