thumb|Kristofor Kolombi [[1451-1506 - Portret nga Sebastiano del Piombo (1529-1530)]]
'''Kristofor Kolombi''' (it. Cristoforo Colombo, sp. Cristóbal Colón, angl. Christopher Columbus) ; (1451. - 20. мај 1506.) ishte hulumtues dhe tregtar i cili i pari kaloi Oqeanin Atlantik dhe zbuloi Lindje të Largët duke lundruar në drejtim të perëndimit. Vlersimi i tij i gabuar rreth madhësisë së Tokës, shkaktoi edhe në llogaritjen e rezervave ushqimore dhe të pijeve për një rrugë kaq të gjatë, vlerësim i cili ka mundur të shkaktojë edhe dështimin e ekspeditës së tij, por për fat të mirë, në rrugë e “pengoi” e papritura për atë kohë, kontinenti i panjohur, Amerika. Prapë se prapë Kolombi vdiq duke menduar se ka zbuluar rrugën për në Indi dhe jo kontinentin e ri, Amerikën, kur më vonë e vërtetoi Ameriko Vespuçi, sipas të cilit edhe e mori emrin ky kontinent. 

==Jetëshkrimi==
Kolombi mendohet se ka lindur në Gjenovë në vitin 1451, nga babai Dominik Kolombi dhe e ëma Suzana Fontanarosa, ndonëse disa historianë thonë se ka lindur në Aragoni, mandej në Galici bile edhe në ujdhesën greke Hios. Hulumtuesi Augusto Maskarenas Bareto mendonte se Kolombi ka lindur në Portugali në një familje hebreje.
	
==Udhëtimet==

===Udhëtimi i parë===
thumb|350px|Udhëtimi i parë
Në udhëtimin e tij të parë Kolombi është nisur më 3 gusht të vitit 1492 nga porti Pallos me tri anije, Pinta, Ninja dhe Santa Maria dhe me një ekuipazh të përbërë nga 20 njerëz. Në ujdhesat Kanare ka arritur më 9 gusht të po të njejtit vit ku ka qëndruar deri më 6 shtator. Tokën e re për herë të parë e ka vërejtur më 12 tetor dhe tokën e zbuluar e quajti San Salvador. Më 23 tetor zhduket anija Pintu dhe ai mendon se kapiteni i saj Pinizoni ka dezertuar. Kubën e zbuloi me 28 tetor dhe e emëroi Huana për nder së të bijës së mbretit spanjoll. Më vonë zbuloi Haitin të cilin e emëroi Hispaniola (“nëna Spanjë”). Anija Santa Maria u fundos më 25 shtator të vitit 1492 dhe nuk mundi ta vazhdojë lundrimin. Kolombi, 39 anëtarë të ekuipazhit i braktisi duke iu premtuar se do të kthehej me anijen Ninja për t'i marrë. Ata nuk i pa më kurrë. Në fillim të janarit e gjen anijen Pintu dhe së bashku kthehen për Evropë. Në portin Pallos, nga edhe ishte nisur, arriti më 15 mars të vitit 1493. 

===Udhëtimi i dytë===
thumb|350px|Udhëtimi i dytë
Me të arritur në Spanjë përgatiti një ekspeditë shumë ambicioze e cila përbëhej nga 17 anije, 1500 detarë, 700 kolonizatorë, 12 misionarë, dhe disa kafshë shtëpiake. Qëllimi i tij ishte ta kolonizojë Hispanjollën dhe ti gjejë 39 anëtarët e ekuipazhit të Sanata Marisë të cilët kishte qenë i detyruar t’i braktiste gjatë udhëtimit të parë. Në këtë udhëtim u nis nga Kadizi më 25 shtator të vitit 1493. Ujdhesën e parë që e zbuloi pas 21 ditëve që i brakrisi ujdhesat Kanare, e emëroi Dezira. Më 3 nëntor të vitit 1493 e zbuloi ujdhesën të cilën e emëroi Maria Galanta, sipas emrit të admiralit të anijes së tij. Ujdhesën e tretë që e zbuloi e quajti Dominika, ndërsa pas sajë e zbuloi Guadelupen. Mandej u nis në drejtim të veriut Hispaniola. Gjatë rrugës i zbuloi ujdhesat Monserat, Sh. Martini dhe Sh. Bartolomeji. Kur arriti në Hispaniolë themeloi koloninë Izabela. Mandej vazhdoi në perëndim dhe në prill të vitit 1494 zbuloi Portorikon, pastaj edhe Xhamajkën. Pas këtyre ngjarjeve arrin sezoni i uraganëve nga të cilët humb gjashtë anije. Nga të mbeturat e anijeve ndërtoi anijen e parë në Botën e Re dhe e emëroi me emrin India. Në Kadiz arriti me 11 qershor të vitit 1496 me anijen Santa Karla. 

===Udhëtimi i tretë===

===Udhëtimi i katërt===

==Zbulimi i Amerikës==

==Kureshti==

==Kombësia e Kolombit==

==Lidhje të jashtme==

Category:Zbulues italianë

bat-smg:Cristóbal Colón

be-x-old:Хрыстафор Калумб

eo:Kristoforo Kolumbo
es:Cristóbal Colón

ext:Cristóbal Colón

fy:Kristoffel Kolumbus
ga:Criostóir Colambas
gd:Cristoforo Colombo

thumb|200px|Christofer Columbus. Målning av [[Sebastiano del Piombo]]

'''Christofer Columbus''' (upptäckare och köpman som med stöd från spanska kungaparet (kung Ferdinand II av Aragonien och Isabella I av Kastilien, "Reyes Católicos") gav sig iväg över Atlanten för att finna sjövägen till Indien. Columbus nådde Amerika år 1492. Han trodde då att han hade funnit en västlig rutt till Indien och befolkningen i Amerika kom därför att kallas indianer. Upptäckten markerar början av den europeiska koloniseringen av Amerika. 

Christofer Columbus var dock inte den förste europén som nådde den portugisen irländske munken Sankt Brendan. Denne företog långa sjöfärder på 500-talet och det har spekulerats om att också han nådde Nordamerika . 

Christofer Columbus var son till ullhandlaren Domenico Colombo och Suzanna Fontanarossa, dotter till en ullhandlare. Christofer hade tre yngre bröder, Bartolomeo, Giovanni Pellegrino, och Giacomo, samt en syster, Bianchinetta. Han var gift med Felipa Perestrello e Moniz, och de hade tillsammans sonen Diego.

Det finns många legender och anekdoter om Columbus, bland annat den om Columbi ägg.

== Före 1480 == 

Efter långa och upprörda debatter om orten och tiden för hans födelse lutar forskningen i dag till större delen åt åsikten att Columbus föddes i Genua år 1451. I en rättsstrid från 1479 anges att Columbus är 27 år gammal och innehar 100 gulden. Frågan om hans härkomst och hans liv före den stora upptäcktsresan är också omstridd ända till i dag. 

Följande version gäller i dag enligt experter som den mest troliga: Columbus far var den genuesiske ullvävaren Domenico Colombo (död Bartolomeo, Giovanni Pellegrino och Giacomo (spanska Diego), och en syster Bianchinetta. Till en början utövade han sin fars hantverk. Enligt egen utsago gick han dock redan vid 14 års ålder till sjöss. Att han skulle ha studerat vid universitet i Padua, vilket har hävdats, är osannolikt. Mycket mer bibringade han sig grunderna i kartografin genom självstudier, tillsammans med sin bror Bartolomeo, och erhöll knappast en formell utbildning. 1474 reste Columbus med ett skepp till Chios, där han stannade ett år. 

São Jorge da Mina i Guinea.
 
Diego föddes sefardisk, portugisisk familj med italienska förfäder, hennes far Bartholomeus hade varit delaktig i koloniseringen av Madeira och guvernör av loggböcker och papper som efterlämnats av hans avlidna svärfar. Ungefär vid denna tid måste han ha börjat att intensivt sysselsätta sig med en havsfarled till Sydasien och Ostasien.

== Idén ==

200px|thumb|Staty av Columbus i [[Bremerhaven]]
För Europa var handelsutbytet med osmanerna trängt in i Levanten i mitten av 1300-talet och det bysantinska riket försvagats kraftigt stod landvägarna till Indien (vilket vid denna tid syftade på hela Syd- och Ostasien) inte längre öppna för européerna. Höga tullar ledde till starkt stigande priser för lyxvarorna. Redan 1418 hade portugiserna föranlåtna av Henrik sjöfararen börjat att söka efter en sjöväg till Indien sydöst om Afrika och i samband med det utforskat stora delar av Afrikas västkust.

Columbus tänkte omkring irländska munken Brendan.

Det fanns vissa indicier för att en landmassa existerade väster om Europa, såsom trä som drivit i land vid Azorerna. Att jorden är rund var känt sedan antiken och även under medeltiden och var vid slutet av 1400-talet allmänt accepterat bland sjöfarare och de högre stånden. Det fanns dock olika teorier om hur lång sträcka som skulle överbryggas för att sjövägen nå Indien västerut.

Colombus hade i Lissabon blivit bekant med en florentinsk köpman, vid namn Girardi, och berättat för honom om sin idé. Girardi rådde honom att lägga fram den för hans berömde landsman, astronomen Paolo dal Pozzo Toscanelli i Florens, som var samtidens störste kosmograf. Girardi erbjöd sig också att ta med ett brev till Toscanelli när han nu återvände till Italien. Colombus tog tacksamt emot erbjudandet och skrev brevet, där han bad om en åsikt om hans plan att österifrån nå Indien och han bad också om upplysning om den kortaste och lämpligaste vägen, samt bifogade en liten jordglob han själv gjort.<ref>Ålund (1892)</ref>
 
När brevet skrevs vet man inte, men det är sannolikt Alfons V:s vägnar rådfrågat honom i samma ämne: möjligheten att på en västlig väg framtränga till Indien.<ref>Ålund (1892)</ref>

== Värvandet av stöd ==
thumb|Christofer Columbus framför sin plan för det spanska kungaparet
För att kunna genomföra sin plan behövde Columbus stöd av en stat eller ett statsöverhuvud. Han framlade därför Johan II i form av en detaljerat utarbetad plan för en expeditionsfärd och bad om understöd för att kunna genomföra det. Kungens experter tillbakavisade dock planen, eftersom de korrekt ansåg att avståndet till Indien var betydligt längre än Columbus trodde och att planen därför inte var genomförbar. Efter att hans fru Felipa dött lämnade Columbus med sin son Diego 1485 Lissabon och for till Spanien. Han hoppades kunna vinna kungaparet Ferdinand II av Aragonien och Isabella I av Kastilien för sina planer. Dessa hade genom sitt äktenskap förbundit sina båda kungariken och befann sig i strid mot morerna. 

Córdoba, där han blev vänligt mottagen och anförtroddes åt förvaltaren av kronogodsen och skattmästaren av Santa Hermandad Fernando. Beatriz förblev hans livslånga partner och blev också hågkommen i Columbus testamente, men de två gifte sig aldrig. En kommitté som sammansatts för att pröva hans planer avvisade visserligen idén som oframkomlig, men Columbus följde hovet vidare från ort till ort och blev av och till understödd med kungliga pengar, för att han inte skulle gå till något annat av Europas statsöverhuvuden med sin plan. Den inflytelserike kardinalen Pedro González de Mendoza, som Columbus hade blivit bekant med, skaffade honom en första audiens hos drottningen, vilken dock inte gav någon framgång. Det spanska kungaparet var upptaget med kriget mot morerna och kunde vid denna tidpunkt knappast sätta igång med hans högtflygande planer. 

Efter en lång tid av resultatlös väntan i det spanska hovets följe fick Columbus den Johan II, som Columbus sannolikt själv hade bett om.  Senast på hösten samma år befann han sig i Lissabon hos sin bror Bartolomeo, men en överenskommelse med Portugal kunde uppenbarligen inte uppnås. Innan Columbus for tillbaka till Spanien fick han uppleva Bartolomeu Diaz hemkomst från sin omsegling av Afrikas sydspets (ett ytterligare steg på vägen till en sjörutt till Indien). Hans bror lämnade vid samma tid Lissabon för att söka stöd i England och Frankrike. 

Muhammad XII:s  (även ''Boabdil'') kapitulation den 2 januari 1492. Då kriget mot morerna nu var över, blev förhandlingarna fullföljda, men strandade på Columbus ovanligt höga fordringar: Han gjorde anspråk åt sig själv på den ärftliga titeln amiral av Oceanen och vicekung av de områden som upptäcktes av honom. Utöver detta begärde han rätt till en tiondedel av de förväntade fynden av värdefulla metaller. Sedan hans villkor avvisats for han åter mot Frankrike, som hade gjort honom ett bättre anbud. På tillskyndan av flera personer vid hovet, bland andra skattmästaren Luis de Santángel, beslöt sig drottning dock att nu acceptera fordringarna. Ett utsänt ilbud hann ifatt Columbus knappt 10 kilometer bort från Granada. 

Den 17 april 1492 blev slutligen den så kallade "kapitulationen i Santa Fé", ett fördrag mellan monarkerna och Columbus om en expedition, undertecknad. Fördraget säkrade åt Columbus de titlar och den andel av ädelmetall som han fordrat och bestämde att Columbus skulle söka en västlig sjöväg till Asien för Spanien.

== Upptäcktsresorna ==

<gallery>
Bild:First Voyage, Departure for the New World, August 3, 1492.jpg|Avsked i Spanien
Bild:Columbus Taking Possession.jpg|Columbus tar det nya landet i besittning
</gallery>

Columbus genomförde under de följande åren flera upptäcktsresor på uppdrag av den spanska kronan. Han beskrev sina upplevelser i en skeppsbok, som dock endast finns bevarad i de utdrag som avskrivits av Bartolomé de las Casas.

=== Första resan (3 augusti 1492 till 15 mars 1493) ===
thumb|left|Första resan
Columbus drog till havs den Santa Maria, liksom de båda Martín Alonso och Vicente Yáñez Pinzón från Palos.

Efter tre dagar framtvingade ett brott på skeppsmasten på Pinta ett uppehåll på en månad på Kanarieöarna. Efter reparationen seglade skeppen vidare den 6 september. Flera gånger under resan uppstod fara för att matroserna skulle göra uppror av missnöje eller rädsla, men Columbus lyckades lugna dem genom förklaringar, och dessutom växte snart tecknen på ett nytt fastland: fåglar och landväxter som drev i vattnet siktades. 

thumb|Columbus går i land på Guanahani (Träsnitt)

Den 12 oktober 1492 nådde skeppen slutligen Nya världen. Columbus gick i land på en av öarna i Bahamas, som av invånarna kallades ''Guanahani''. Han gav ön namnet ''San Salvador'' (spanska för ''helig frälsare''). Frågan är omstridd huruvida den nuvarande ön San Salvador, Bahamas, som fick detta namn 1926, är identisk med den som Columbus upptäckte. På 1980-talet ledde nyberäkningar av rutten efter Columbus loggböcker till antagandet att ön Samana Cay var den ö där Columbus först steg i land.

På färden vidare upptäckte han också Kuba och Hispaniola, den näst största ön i  Antillerna (i dag Haiti och Dominikanska republiken), innan Santa Maria strandade den 25 december och togs emot av kung Guacanagari. Av återstoderna av skeppet byggde Columbus den första spanska fästningen i Nya världen, som han kallade ''La Navidad'' (spanska för ''jul''). ''La Isla Española'' blev det spanska kungarikets första koloni i Nya världen och Columbus dess guvernör och vicekung. 

Hans första möten med ursprungsbefolkningen arawakerna förlöpte fredligt. I sin loggbok beskrev han dem som ”oskyldiga” och givmilda, men han betraktade dem samtidigt alltid som framtida undersåtar eller till och med som slavar. 

Den 16 januari 1493 gav sig Columbus med sina båda återstående skepp ut på färden tillbaka till Europa. Till följd av Santa Marias skeppsbrott lämnade han kvar en del av sitt manskap som nybyggare i kolonin ''La Navidad''. Han nådde Palos den 15 mars och blev därifrån firad på ett triumftåg genom Spanien. Hans privilegier bekräftades, och påven Alexander VI bekräftade Spaniens rätt till de upptäckta och förväntade framtida upptäckta områdena väster om längdgrader från 100 spanska mil väster om Kap Verde. (Ett år senare blev denna uppdelning modifierad i fördraget i Tordesillas och erkänt av Portugal. Columbus började kort efter sin ankomst med förberedelserna för en andra expedition, som skulle säkra de upptäckta områdena och erövra fler åt Spanien. I synnerhet ville han söka vidare efter det förväntade guldlandet, expeditionens egentliga mål.<ref name=dewiki>Denna del av artikeln är baserad på en översättning från [http://de.wikipedia.org/w/index.php?title=Christoph_Kolumbus&direction=next&oldid=16122142 tyskspråkiga Wikipedia]</ref>

=== Andra resan (25 september 1493 till 11 juni 1496) ===
thumb|left|Andra resan

Amiral Columbus avreste från Cádiz i Spanien för sin andra resa (1493-1496) den 24 september 1493 med 17 fartyg med proviant och ungefär 1200 män för att kolonisera de nyupptäckta områdena. Den 13 oktober lämnade fartygen Kanarieöarna och följde en mer sydlig kurs än på den första resan. 

Den 3 november 1493 siktade Columbus en karg ö som han kallade  Dominica. Samma dag landsteg han på Marie-Galante (som han kallade Santa Maria la Galante). Efter att ha passerat Les Saintes (Todos los Santos) anlände Columbus till Guadeloupe (Santa Maria de Guadalupe), som han utforskade från 4 till 10 november. Den exakta färdvägen för hans resa genom Små Antillerna är omdiskuterad, men det förefaller sannolikt att Columbus vände norrut. Han siktade och namngav flera öar, däribland Montserrat (Santa Maria de Montserrate), Antigua (Santa Maria la Antigua), Redonda (Santa Maria la Redonda), Nevis (Santa María de las Nieve eller San Martin), Saint Kitts (San Jorge), Sint Eustatius (Santa Anastasia), Saba (San Cristobal) och Saint Martin eller Saint Croix (Santa Cruz). Columbus siktade också ökedjan Jungfruöarna (som han kallade Santa Ursula y las Once Mil Virgines) och namngav öarna Virgin Gorda, Tortola och Peter Island (San Pedro).

Columbus fortsatte till Stora Antillerna och landsteg på  Puerto Rico (San Juan Bautista) den 19 november 1493. Den 22 november återvände han till Hispaniola, där han fick se att hans kolonister hade hamnat i konflikt med indianer i inlandet och hade blivit dödade. Han upprättade en ny bosättning i Isabella, på Hispaniolas nordkust där man först hade hittat guld, men det var en dåligt belägen plats och bosättningen blev kortlivad. Han utforskade öns inre en tid för att söka efter guld, och lyckades hitta en del, och upprättade en liten befästning i inlandet. Han avreste från Hispaniola den 24 april 1494 och kom fram till  Kuba (som han kallade Juana) den 30 april och Jamaica den 5 maj. Han utforskade sydkusten på Kuba, som han trodde var en halvö snararare än en ö, och flera närliggande öar, däribland Isla de la Juventud (La Evangelista), innan han återvände till  Hispaniola den 20 augusti.

Innan han avreste från Spanien på sin andra resa hade Columbus blivit instruerad av Ferdinand och Isabella att upprätthålla vänliga eller till och med kärleksfulla förbindelser med de infödda. Under sin andra resa skickade han dock ett brev till monarkerna där han föreslog att han skulle förslava några av de infödda folken, uttryckligen kariberna, med anledning av deras aggressivitet. Fastän denna begäran avslogs av kronan tog Columbus i februari 1495 1 600 arawaker (ett annat folk, som förföljdes av kariberna) som slavar. 550 slavar skeppades till Spanien. Två hundra dog under resan, troligen av sjukdom, och av de återstående var hälften sjuka när de kom fram. Efter juridiska processer släpptes de överlevande och det beslöts att de skulle skickas hem. Andra av de 1 600 hölls som slavar åt Columbus män i Amerika, och Columbus antecknade i sin dagbok att han utnyttjade slavar sexuellt. 400 återstående fångar, som Columbus inte hade användning för, släpptes fria och flydde upp i bergen. Fångandet av slavarna ledde till det första stora slaget mellan spanjorer och indianer i Nya världen. 

Den huvudsakliga målsättningen för Columbus resa hade varit att finna guld. För att främja detta införde Columbus ett system för invånarna i Cicao på Haiti där alla över fjorton års ålder måste hitta en viss kvot guld, som skulle visas med ett märke som hängdes runt halsen. De som inte uppfyllde sin kvot skulle få sina händer avhuggna. Trots att han tillgrepp så extrema metoder lyckades Columbus inte få så mycket guld. En av de främsta orsakerna till detta var att befolkningen smittades av olika sjukdomar som bars av européerna. 

I sina brev till den spanska kungen och drottningen föreslog Columbus upprepade gånger slaveri som ett sätt att tjäna på de nya kolonierna, men dessa förslag avvisades alltid av monarkerna, som föredrog att se den infödda befolkningen som framtida medlemmar av kristenheten.

===Tredje resan (30 maj 1498 till 25 november 1500) och gripandet===
thumb|left|Tredje resan
100px|thumb|Pilen pekar mot staden [[Sanlúcar de Barrameda på floden Guadalquivirs delta i  Andalusien]]
Den 30 maj 1498 avreste Columbus med sex fartyg från Sanlúcar de Barrameda i Spanien för sin tredje resa till Nya världen. Han åtföljdes av den unge Bartolomé de Las Casas, som senare skulle göra avskrifter av delar av Columbus loggböcker. 