thumb|320px|Карта розселення курдів (станом на [[1986 р.)]]

'''Курди''' - народ, що мешкає переважно в горах Туреччини, захід Ірану, північ Іраку, північний схід Сирії), а також в Азербайджані, Вірменії та інших країнах. Велика курдська Європи.

індоіранської гілки індоєвропейської сім'ї мов.

Вони переважно мусульмани-суніти, хоча в Ірані є і курди-шиїти.

Курди не мають своєї державності. У Туреччині вони піддаються дискримінації за мовною ознакою (турецька влада не визнає існування курдської мови і забороняє її публічне вживання). 

Тривалий час курди Туреччини та Іраку вели збройну боротьбу за незалежність (в Туреччині - під проводом Абдули Оджалана).

В Іраку Саддам Хусейн подекуди застосовував проти курдів політику геноциду (25 тисяч курдів загинули внаслідок іракської хімічної атаки 1984 року, 1991 року близько 1 мільйона курдів були змушені залишити свої оселі). Проте іракським курдам вдалося вибороти широку автономію, а після скинення С.Хусейна вони грають активну роль у керівництві країною.

В Туреччині курди займають важливі пости в уряді та мають великий вплив в бізнесі. Багато курдів, завдяки вдалому поселенню на сході країни зробили великі достатки на контрабанді.

== Чисельність курдів ==

Туреччина - близько 12 - 20 млн. 

Іран - 6,0 - 9,0 млн. 

Ірак - 4,5 - 5,5 млн.

'''Kurdové''' jsou íránský kmen z Blízkého východu. Žijí v odlehlých oblastech dnešního Turecka, Peršany a jinými íránskými kmeny v jeho okolí. Jazykově jsou s nimi nejvíce spřízněni indoevropské větvi. '''Kurdové''' jsou dnes v mnoha státech, kde žijí, utlačováni, stávají se obětmi diskriminace, někdy dokonce holokaustu. Turecku jsou '''Kurdové''' utlačováni a ponižováni samotnými úřady, policií a armádou.

== Příchod Kurdů ==

Kurdské kmeny přišly v již v prehistorické době. Dle hrubých odhadů se dá usoudit, že se tak stalo v druhém tisíciletí před naším letopočtem. V této době přišel na Blízký východ indoevropský kmen Árijců. indickým subkontinentem. Stejně tak sloužilo toto území i jako dočasné útočiště pro tehdy nově přicházející kmeny z východu. Dá se předpokládat, že se Kurdové, kteří jsem přišli s přistěhovaleckou vlnou indoevropských Árijců, promíchali s obyvatelstvem, které již na tomto území žilo.

Kolem jasného původu Kurdů se vede několik vědeckých debat a teorií. Při čemž je nutno dodat, že vzhledem k osidlovacímu procesu, který trval celá staletí, nejsou žádné řádné důkazy.

1. Jsou to potomci Huritů, kteří založili Mitanskou říši (v 2. tis. p.o.l). Jelikož Hurité byli často přezdíváni též Churité či Kurité, lze usoudit, že se od nich též odvodilo jméno kurdského kmene. Je také zajímavé, že území huritských kmenů se témeř dokonale pokrývá s kurdským územím. Na druhou stranu je nutno dodat, že Hurité nemluvili žádnou z indovropských řečí.

2. Jsou to potomci Skytů. Xenophon psal v jeho ''Anabázi'' o jistém kmeni Kurdučů. Na druhou stranu většina vědců a archeologů tuto teorii vyvrací, jelikož území, kde Kurdučukové žili bylo na dnešní Ukrajině a v Bělorusku.

3. Vyvinuli se z kmene Medernů. Také většina dnešních Kurdů se považuje za potomky Medernů. Toto mínění se pak ještě více posílilo tím, že staromedernské slovo „kur/kurd“ je výrazem pro slovo „silný“. I v dnešní době se dá toto slovo i s jeho původním významem nalézt v jednom z kurdských dialektů. Kurdský archeolog prof. Syies tvrdí, že Mederové jsou kurdskými kmeny, které sousedily s asyrskou říší. Toto by též odpovídalo, jelikož patří k indoevropské jazykové větvi a původem jsou Árijci. V momentální době se mnoho vědců snaží tuto teorii podpořit ještě tím, že hledají v základy kurdštiny v řeči starých Mederů.

Do dnešních dnů neexistuje žádná řádná hranice Seldžuků. Toto trvalo od 11. do 13. st., kdy pak Seldčukové převzali moc nad velkou částí Blízkého východu.
Kurdistán pak existoval ještě jednou a to v 19. st. jako provincie v Osmanské říši, tato provincie byla ale nakonec během vládních reforem opět brzy zrušena.

Kategorie:Národy a etnika
 